Boerkrigen var første gang, newzealændere kæmpede i udlandet.
Over 6.000 kæmpede sammen med englænderne mod boer-bønderne.
Da krigen var slut, tog nogle af de besejrede boere med soldaterne -
- til det engelske imperiums fjerne egne på jagt efter et nyt hjem.
- Passagerlisten. - Udmærket.
ROYAL MAIL DAMPSKIBE
MELLEM SYDAFRIKA OG NEW ZEALAND
- Hvem er Edmund-drengene? - Tre brødre.
Alle udsendt til Sydafrika på den samme dag.
- Det er faktisk min fødselsdag. - Er det rigtigt, Brooke?
Det er løgn.
Hvad i alverden laver han her?
Tag ned til havnen, Brooke.
Bed tolderne trække ham her til side. Van Diemen. Sydafrikaner, boer.
Følg ham herhen. Sig til ham...
Sig til ham, at major Carlysle meget gerne vil tale med ham.
Den her er dårlig. Skaf mig en ny.
- Hvor skal du hen i den fart? - Jeg skal ledsage en af boerne.
- Majoren vil tale med ham. - Lad mig se engang.
- Vi skulle have hængt dem alle. - Hvad hedder han?
Satans også. Følg med mig, Brooke.
Kom så, piger.
Næste.
- Hr. van Diemen. - Diemen. Van Diemen.
Hvad bringer Dem hele vejen til vores afsides hjørne af verden?
Jeg er nysgerrig.
Meget nysgerrig, når De rejser tusinder af kilometer.
Jeg er meget nysgerrig efter at vide, hvorfor I krydsede to have -
- for at hjælpe englænderne med at brænde min gård ned.
Arjan van Diemen.
- Jeg troede, krigen var slut. - Ikke for dig. Du er anholdt.
Afleverer det.
- Fremad. - Giv ham hans gevær igen.
Nu, din tåbe!
- Fjern våbnet. - Ved De, hvem han er?
Det var alt. Tak, Saunders.
- Gudfader. - Tving mig ikke til at notere dig.
Tag tilbage til havnen. Giv de ægte soldater en heltevelkomst.
Jeg beklager den uværdige velkomst, hr. van Diemen. Værsgo.
Saunders var med mig i Sydafrika. Han har glemt, at krigen er slut.
Det forstår De nok.
Så De findes virkelig.
Jeg ledte en deling i næsten to år, hvor vi prøvede at indhente Dem.
Vi jagtede Dem gennem Transvaal.
Og I kunne ikke engang fange en simpel bonde.
- De er langt væk hjemmefra. - Det er De også.
- Tværtimod. Det her er mit hjem nu. - Hjem.
Det meste af kloden lader til at være englændernes hjem nu om stunder.
Har De tænkt Dem at købe noget jord her?
Måske drive landbrug igen?
Vi efterlod Dem ikke ret meget, vel?
Jeg håber, De finder et nyt hjem her, hr. van Diemen.
Kom her.
Hvad er det?
- Det er noget af mit hjem. - Hjem? Hvad mener du?
Det tilhørte min bedstefar.
Nogle gange græd han over det her.
Det ligner sand. Rødt sand.
- Du er meget køn. - Der er mange, der er kønnere her.
- Nogle af officerernes koner... - Nej, jeg har set masser af kvinder.
Wahine på Tahiti.
Du kunne blive en prinsesse der.
Fingrene væk. Jeg kan udmærket godt gå selv.
De har fået nok for i aften.
Det følger med rangen, korporal Drake.
- Pas på, Teddy. - Du skal ikke kalde mig Teddy.
Der er lys i en af staldene.
Jeg flår ham levende.
Jamen dog. Hvad har vi her?
Det er minsandten den unge Lucy med en forpulet vildmand.
Hvad laver I her ud over det åbenlyse?
Dig kender jeg vist ikke. Kender du ham?
- Jeg har aldrig set ham før. - Hvor har han mon pengene fra?
Du var ikke interesseret i vores heste, vel?
- Han taler til dig. - Tror du, han forstår engelsk?
Du er trængt ulovligt ind på hærens ejendom.
Jeg tror, en omgang tæsk vil være på sin plads, mine herrer.
Kom og tag din straf som en artig, lille vildmand.
Hold ham.
Så kan du lære at holde dig fra vores kvinder.
- Hvad sagde du? - Lad ham være, dit svin!
Du skulle have taget dine tæsk.
Din forpulede...
Gudfader.
Du dræbte ham. Du dræbte ham fandeme.
Vi skal have fat i en læge. Hent en læge, for helvede!
Så I gik ind i stalden, og så overfaldt han jer bare?
- Ja. - Uprovokeret?
Vi spurgte, hvad han lavede der. Vi troede, han var ude efter hestene.
- Det var det hele? - Ja.
Levin?
Det var omtrent sådan, det skete.
Var det sådan, det skete?
Ja, hr. major. Det var sådan, det skete.
- Han kom med hvalfangerbåden i går. - Sergent Leybourne?
- Jeg tror ikke, han når langt. - Han blev set på vej op ad kysten.
Jeg skal bruge seks mænd og heste.
- Vi indhenter ham. - Hvad med hunde?
Nej, ingen hunde. Det skal ikke udvikle sig til en blodjagt.
- Ham den lokale spejder... - Hr. Bryce.
Han skal møde her om en time. Vi tager af sted ved daggry.
Van Diemen. De så vel ikke noget?
Vi kunne godt bruge en god spejder mere.
Dusøren er 100 sovereigns.
- 100 i live og 25, hvis han er død. - Det er mange penge.
Kan du se ham der? Han slagtede engelske officerer.
- Det udskud skal holde sig fra mig. - Bare rolig, du skal ikke med os.
Du og korporal Levin kan ikke jagte nogen. Gå tilbage til jeres barakker.
- Er det forstået? - Javel.
- Nå? - Javel.
Jeg så ikke nogen hvalfangerbåde, da jeg ankom til havnen i går.
De sejlede uden ham. Kaptajnen var rasende.
Han råbte, om nogen havde set ham. Jeg havde nær anholdt ham.
- Hvorfor var han så vred? - Han havde mistet sin harpunmand.
- En god harpunmand er guld værd. - Er det alle hans ejendele?
- Sammen med hans køjesæk derhenne. - Også den?
Sid af! Sergent Leybourne, hestene har brug for et hvil.
- Hr. Bryce? Hvad er det? - En maori.
Se der. Vægten på tæerne. Der et intet hælaftryk.
Vægten passer. Afstanden tyder på hans højde.
Det er ham.
Hvis han fortsætter op ad kysten, når han til Dunney's Point, -
- finder en båd og står til søs, før De aner det.
Udmærket. Barker, rid uden om de klipper.
Se, om vi kan nå rundt om forbjerget, inden tidevandet kommer.
- Er der et problem, hr. van Diemen? - Det er ikke ham.
Ikke for at være uhøflig, men han er vant til at gå med sko.
Hvem han end var, så har denne mand aldrig gået med sko.
Med al respekt så tror jeg ikke, at han bare er en tilfældig sømand.
Jeg tror, han er på vej hjem.
Hvis vi rider med det samme, kan vi nå udenom inden tidevandet.
Sid op!
Van Diemen!
Pokker tage ham. Hent hans hest, Barker.
Hr. Bryce? Hr. Bryce?
- Han flygtede tomhændet, ikke? - Jo.
Hr. van Diemen havde ret.
Raupo-brød. Maori-pollenbrød. Hvor skulle han have fået det fra?
Se lige, hvor stort bålet er.
Hvem han end var, havde han ikke travlt.
Siger De, at vi har fulgt efter den forkerte mand hele dagen?
Samme bygning, samme højde. Den forkerte maori.
- Vi skulle have taget hunde med. - Vi rider tilbage.
Vi finder sporet der, hvor hr. van Diemen forsvandt.
- Er De sikker på, De kan det? - Så har jeg to spor at følge.
Så lad os komme i gang.
Du har nok fisket, hvad?
Hoved. Fødder.
Så du vidste godt, jeg holdt øje med dig? Godt.
Så du har lavet dig nogle sko? Du er kløgtig.
Heste vil ikke være til megen nytte.
Godt. Tak, hr. Bryce.
Barker? Du fører hestene tilbage til basen i morgen.
Crowter? Vi beholder din som pakhest.
Rør dig ikke, medmindre jeg siger det.
Jeg sagde, rør dig ikke.
Stå stille.
Stop.
Hold kæft.
Satans også!
Det var bedre.
Hvor meget betaler de dig for mig?
- Hvor meget? - 100 sovereigns i live, 25 død.
25. Mange ville være tilfredse med 25.
- Heldigt, jeg fik dig. - Jeg dræber dig om nødvendigt.
En, der ville være tilfreds med 25, ville være for dum til at finde mig.
Det er 75 sovereigns i forskel. Nu skal du høre.
Hvad vil du give mig, hvis jeg lover ikke at kvæle mig selv?
Hvad læser du?
Jeg spurgte dig om noget.
"Men de uretfærdige går til grunde, -
- og Herrens fjender forgår som engenes pragt, de forgår i røg."
"Den retfærdige er barmhjertig og gavmild."
Salme 37.
Jeg tilbragte meget tid på en missionsskole. Der lærte jeg at læse.
- Du er en dannet mand. - Gør det nogen forskel?
- Måske. - Hvorfor?
Fordi dannelse adskiller de civiliserede fra vildmændene.
Så er der ingen vildmænd her.
Missionærerne lærte os alle sammen at læse.
Min far kunne citere jeres Bibel fra ende til anden.
"Du kender ikke fjenden, før du kender hans gud," sagde han.
- Og fandt han vores Gud? - Ja. Han mødte ham.
For enden af et reb.
Hvad er mit liv så værd nu? 125 sovereigns?
Jeg er ikke morder.
Du får en ærlig rettergang.
Jeg bliver ærligt hængt.
Hvad er det? Lad mig se det.
Du kan stole på mig.
- Kone. Døtre. De er kønne. - Ja.
- Hvor gamle er dine døtre? - Otte og tvillingerne er seks.
Lever de inde i byen?
De lever ikke.
De er begravet et sted i Sydafrika.
Man siger, at når børn dør, forbliver de børn for evigt.
Du kan ikke begynde på en historie uden at fortælle den færdig.
Det er ikke godt for sjælen.
Stop der. Vent.
To timer.
Godt, lad os fortsætte.
Det er mouku. Man kan spise det. Det vidste du ikke, vel?
Du er ikke opvokset her. Kan du se den her?
En lille bid af den, og du vil brække dig i dagevis.
Det skulle jeg ikke have fortalt.
"Hans velsignelse dækker det tørre land som en flod -
- og vander det som en oversvømmelse."
Jeg kunne bygge en tømmerflåde til os.
"Men hans vrede skal ramme folkeslagene, -
- som da han forvandlede vandrige egne til en saltørken."
Stop.
Sid ned.
- Rør dig ikke. - Jeg rører mig ikke.
Vend dig om. Langsomt.
Smid pistolen. Smid pistolen!
- Nej. - Hvad? Smid den!
- Nej. - Jeg skyder dig.
Når jeg er på farten, er kammeret altid tomt i tilfælde af uheld.
Inden du spænder hanen, har jeg skudt dig mellem øjnene.
- Du lyver. - Jeg er ikke helt sikker.
Jeg har været skødesløs de sidste par dage.
Vi ved det ikke, før du trykker på aftrækkeren.
Jeg tror ikke på dig, og jeg trykker på aftrækkeren.
Fint. Hvis du har ret, er jeg død. Hvis jeg har ret, er du død.
Vi ved det ikke, før du trykker på aftrækkeren.
- Smid våbnet. - Nej.
- Smid våbnet. - Smid dit.
- Jeg smider ikke mit våben. - Jeg smider ikke mit våben.
Fint. Lad os gå ind til bredden, og hold hænderne, hvor jeg kan se dem.
- Nej. - Jeg trykker på aftrækkeren.
- Jeg tager chancen. - Mine ben bliver kolde.
Du skulle være blevet inde på det tørre.
Du er den mest irriterende mand, jeg har mødt. Jeg burde dræbe dig!
- Jeg troede, du ikke var morder. - Så havde jeg skudt dig straks.
- Så ville du være død. - Det ved vi ikke endnu, vel?
- Jeg vil gerne have en smøg. - Nej.
Pokker tage dig.
Kom så.
- De mødtes her hver for sig. - Vent der.
- Nu er der to. - To mænd? Dem begge to?
- Hvilken vej? - Den her vej.
Sabine... Sabine.
Er det din kone? Hvilket sprog er det her?
Det har jeg fortalt dig. Jeg kommer fra Sydafrika.
Du er en af de der boere.
Det lyder som et kratsvin.
Boer. Det betyder bonde.
Du er den mærkeligste bonde, jeg nogensinde har mødt.
I kæmpede mod englænderne, ikke?
Min bedstefar ledte vores folk mod englænderne.
Han var en stor leder. En kriger. Men han tabte.
Han tabte ligesom jer, og det bragte stor skam over vores folk.
Og vi blev kaldt "tangata hara", "syndens mænd".
- Oprørere. - Jeg tabte ikke.
Hvorfor er du så her? I mit land. Hvor er din gård, bondemand?
Du kæmpede mod englænderne, og du tabte også, ikke? Du tabte.
Og det er ikke det eneste, du mistede, vel?
Hvor har du lært at spore en mand?
- Dabé. - Hvad mener du?
Dabé. Min fars tjener.
- En gammel hottentot. - Hottentot.
- Hvad er en hottentot? - En sydafrikansk buskmand.
- Sådan en har jeg aldrig set. - De er så godt som forsvundet.
Ligesom mig.
Selvom de er dumme, vil de fange dig og sikkert skyde dig.
Hvis jeg var i dine sko, ville jeg bekymre mig om, om de finder mig.
Du kan ikke flygte for evigt. En af os vil finde dig.
Bed hellere til, at det ikke er mig.
Men det er ikke mig, der flygter.
Jeg tror, det er dig, der er på flugt.
Og jeg tror, du har efterladt din sjæl.
Løs mig, inden jeg brækker din forpulede nakke.
Når man sejler længe, skal man kunne enes med gutterne.
Ellers smider vi ham over bord i næste havn.
Jeg tror ikke, vi ville have ventet til næste havn med dig.
Hvordan døde din kone?
Blev hun syg? Blev hun træt af dig?
Undskyld. Det skulle jeg ikke have sagt.
Tak.
Gå.
- Hvad er det? - Biltong.
Jeg ville hellere dø af sult.
Lige her.
Der er noget her.
Blod.
Kamp eller...
Hvilken vej?
Kom.
Skal vi ikke vente på, at floden falder?
Nej, jeg tager ingen chancer med den regn. Ikke i det her skide land.
Det bliver ikke regnvejr.
Jeg er sømand. Jeg kan forudsige vejret ud fra vandets farve.
- Jeg løj, okay? Jeg løj. - Kom.
Jeg skal hænges for noget, jeg ikke engang har gjort.
Hvad ville du gøre?
Nu er du tavs, hvad?
Et ord til, og jeg hænger dig selv i det forpulede træ derhenne.
Lyver du også?
Du almægtige!
Du lyver ved at tie. Alt det, du ikke siger, er en stor løgn.
- Hvad snakker du om? - Det er dit andet spørgsmål.
- Vil du besvare det? - Du sagde jo, du ville hænge mig.
Kom her.
Gå.
- Din kone døde i krigen, ikke? - Det vedkommer ikke dig.
- Det gjorde hun, ikke? - Det vedkommer ikke dig.
- Jeg spurgte bare. - Hvorfor bliver du... Nej.
- Jeg ville bare... - Hun døde ikke i den skide krig.
- Men jeg syntes, du sagde... - Jeg ved ikke, hvordan hun døde.
Javel.
Da de fair englændere ikke kunne besejre os, -
- sendte Lord Kitchener sine tropper ned for at brænde vores gårde.
Han drev vores kvinder og børn væk som kvæg.
Han spærrede dem inde i lejre omringet af pigtråd.
Jeg ved ikke, hvordan de døde. Sygdom, sult.
Der er ingen tilbage til at fortælle det.
- Vi hader begge to englænderne. - Jeg hader ikke englænderne.
- Jo, du gør. - Jeg hader ikke englænderne.
Jeg hadede min Gud et stykke tid.
Jeg stod nøgen foran Ham. Jeg spottede Ham. Jeg var så vred.
Jeg troede... at jeg kendte Ham.
Så huskede jeg, at Gud ikke skabte mig som en vildmand.
"Lad ham slå mig ihjel, jeg venter ham."
"Åbenlyst vil jeg forsvare min færd."
- Jeg tror, du hader englænderne. - Tror du, jeg vil slippe dig fri?
Du tror, at hvis du kan gøre os ens, så vil jeg slippe dig fri.
Jeg kæmpede for noget. Du er... bare en forpulet forbryder.
Jeg er ikke en forbryder. Du går på min jord.
Mine tupunas navngav bjergene og floderne.
Det er min slægt.
Jeg reddede dit liv.
- Det handler om respekt. - Jeg skal fortælle dig om respekt.
Under krigen skar vi aftrækkerfingeren -
- af de modigste engelske officerer.
Kun de modigste officerer. Dem, der fortjente respekt.
Prøv at forstå det. Det gjorde jeg mod folk, jeg respekterede.
- Det giver mig ikke meget håb. - Håb dræber tåber som dig hver dag.
Send korporal Crowter efter nye forsyninger.
Det her tager længere tid, end jeg havde håbet på.
Vis Crowter, hvor vi er i aften, for jeg ved det sgu ikke.
- Det bliver et gæt. - Ja, det tror jeg gerne.
- Tror De, van Diemen har fanget ham? - Uden tvivl.
Er historierne om ham sande? At han slagtede vores mænd?
Hvis det ikke var for dusøren, ville vi nok ikke behøve at henrette ham.
Det har han godt af. Drake var en god mand.
Drake var et fæ. En skændsel mod uniformen og sin rang.
Han fortjente ikke at dø på den måde.
Nej, du har ret. Det gjorde han sandelig ikke.
- Har du været i kamp endnu? - Nej, ikke rigtigt. Ikke her.
- Det håber jeg at komme til. - Lad mig give dig et råd.
Vær sikker på, når dine børn spørger dig, hvad du gjorde...
...hvad du gjorde for at forsvare riget...
...at du kan give dem et værdigt svar.
- Hvabehar? - Han får en retfærdig rettergang.
Hvis han er skyldig, bliver han hængt for at statuere et eksempel.
Ruamanos sti.
Han er vores skytsånd.
Han er kendt for at redde sit folk, når de er i fare.
Det her. I pakeha kalder det Telson's Kløft.
Må jeg se?
Du kan trække din pistol og skyde mig.
Tvivl ikke på, at jeg vil skyde dig.
Kuglen vil koste dig 75 sovereigns.
Det er flot.
Nord.
Syd. Øst.
Ups.
Pokker tage dig. Kom her.
Nej, det er jeg ikke meget for.
- Jeg vil slippe dig fri. - Slip.
- Så giv slip. - Jeg skyder dig.
For at få fat i pistolen må du slippe rebet med den ene hånd.
Jeg brækker din nakke, hvis du springer.
Eller du kunne falde i med mig, og med oppakningen, geværet -
- og din fede puku ville du drukne.
- Jeg skyder dig, mens vi falder. - Du kunne ramme forbi.
Jeg kunne drukne. Måske ville Ruamano redde mig.
Men det ved vi ikke, før du giver slip.
Vil du kæmpe? Kom an.
Rejs dig op.
Jeg er uskyldig.
- Hvad er der galt med dig? - Jeg vil bare opretholde loven.
Du lyver. Det har intet med loven at gøre.
Du gør det for pengene. Du har solgt din sjæl.
De vil hænge mig for noget, jeg ikke engang har gjort.
- Der var vidner. - Ja, soldater.
- Og kvinden. - Hun er pakeha, og jeg er maori.
Det var soldaterne, der gjorde det. Det var soldater, der hængte min far.
De tvang mig til at se på, også da de hængte min bedstefar.
Hvis du dræber mig, dømmer du dig selv.
De vil finde dig, uanset hvor mange år...
Hvad betyder et par år? Hvad betyder det for en dødsdømt mand?
Gør det.
Gør det. Gør det!
Du kan ikke, vel? Du kan ikke gøre det.
Er alt i orden?
Jeg har det fint, hr. Bryce. Tak.
- Din forpulede, lille hori. - Det er nok.
Det er nok. Medmindre De gerne vil bære ham tilbage til byen.
- Bind ham, sergent. - Hent rebet og bind ham, Renwick.
- De har haft et par hårde dage. - Ja, hr. major.
Bare rolig. De 100 sovereigns er Deres.
Yderst beundringsværdigt.
Op med dig.
- Op med dig, din skide vildmand. - Dit morderiske svin!
Hvis I binder hans hænder foran, kan han nemmere og hurtigere gå.
Gør, som hr. van Diemen foreslog, sergent.
Jeg forventede ikke at se dig, før vi vendte tilbage, chefsergent.
Korporal Crowter sagde, jeg skulle komme med forsyninger.
Det har korporalen ikke sagt. Men så må du hellere komme i gang.
Men husk, at det ikke er et hævntogt, chefsergent.
De er nogle hårde hunde, ikke?
Min familie kæmpede mod dem i krigene om jorden for 30 år siden.
De er gode krigere. Snedige som ræve.
Hvis man står over for dem, mens de laver deres krigsdans, -
- deres haka, og skriger som en flok vilde hunde, -
- så ved man, at man er på den.
- De er barske. Kvinderne er værre. - Undskyld mig.
Det burde jeg vide. Jeg giftede mig med en.
Noget kød.
Tak.
Tak. For det her.
- Du må have været en god soldat. - Jeg har aldrig været soldat.
Vi var en lille horde og stoppede englænderne, -
- men kun kortvarigt.
Du kæmpede for dit land og din frihed. Det gør en til soldat.
- Kæmpede for min frihed? - Gjorde du ikke det?
Jeg skal fortælle dig om den frihed, jeg kæmpede for.
En morgen, dagen efter nytårsaften, -
- red jeg hjem til min gård.
Da så jeg Dabé for sidste gang.
Han hang i min nabos træ.
- Hængte englænderne din Dabé? - Nej. Ikke englænderne.
Min nabo hængte ham for at stjæle en and.
82 år gammel. Ingen gammel buskmand ville stjæle fra en hvid mand.
Min ven hængte ham i et træ.
Han lod ham hænge i et halvt år for at statuere et eksempel.
- Hævnede du ham? - Nej.
Jeg drog i krig og kæmpede for svinets ret til at gøre det igen.
Det er den frihed, jeg kæmpede for.
Uden frihed er vi ingenting.
Da de hængte min bedstefar, råbte han til mig.
"Nu er det dig, Kereama."
"Du må befri os alle for denne hara."
Skammen.
Men jeg stak af.
Det er anderledes. Du var kun en dreng.
Det var derfor, de ikke hængte mig. Jeg var ikke stor nok.
Soldaterne smed bare ligene ned i et hul.
Jeg kunne ikke engang begrave dem ordentligt.
Så jeg stak af.
Men jeg vidste altid, at jeg måtte vende tilbage og befri dem.
Er det derfor, du er vendt hjem?
For at genoprette din families og din egen ære.
Jeg klarede den næsten.
Det ligger på den anden side af bakken.
Men det nægtede du mig.
Det nægtede du mig.
Du og din Dabé.
Fangen klarer sig fint uden din opmærksomhed, Saunders.
Kom så. Op med dig. Sådan.
Du skal nok klare den.
- Rebene er skåret over. - Han er god til reb.
Er han god til reb? Vidste du det? Du lod ham flygte.
Det var hårdt nok at fange ham. Tror du, jeg ville lade ham flygte?
En ting er sikker.
Nogen lod ham flygte og det i en fart.
Han skar også sit armbånd over.
Han var så hurtig, at jeg ikke så ham komme.
- Vi skal nå få fat i ham. - Hvordan har han det?
Han skal nok klare den.
Hr. Bryce. Hvor lang tid?
To-tre timer måske. Men han er slemt tilredt.
Han vil efterlade et tydeligt spor. Han vil ikke komme langt.
- Van Diemen? - Hr. Bryce ved, hvad han gør.
I må have mig undskyldt, men jeg har et regnskab at gøre op.
- Vi efterlader lejren her. - Major Carlysle?
- Jeg håber, det er vigtigt. - Jeg ville bare spørge om noget.
- Nu hvor fangen er bevæbnet... - Bevæbnet? Hvordan bevæbnet?
Har sergent Leybourne ikke sagt, at fangen stak af med Renwicks gevær?
Retfærdighedens finesser er nu en luksus, vi ikke kan tillade os.
I har tilladelse til at skyde.
Men det her er ikke en leg. Her er ikke plads til løjer.
Den, der ikke dræber ham med første skud, vil komme for krigsretten.
Er det forstået?
Hr. Bryce.
Hr. Bryce?
Han kan være gået to veje. Hvis vi vælger den forkerte...
- Jeg finder ham. - Gør det hurtigt.
Det her er et helligt sted.
Ruamanos hjem.
Jeg kom her med min bedstefar, da jeg var en lille dreng.
Jeg skulle vente udenfor, mens han gik ind i hulen -
- for at tale med vores skytsånder.
Nu er det min tid.
Tid til at genoprette mine forfædres mana.
Der er kun en vej ud herfra. Du kender området.
Bryce har tabt sporet, men kun et stykke tid.
Vi skal have dig væk herfra. Tro mig, de vil skyde dig nu.
Jeg vil stadig gerne vide, hvorfor du skar aftrækkerfingrene af soldaterne.
Gud siger, det er en synd at dræbe andre, -
- medmindre du beskytter dit hjem og dine kære.
Det forhindrede gode mænd i at synde igen.
- Bryce var dygtigere, end du troede. - Her er dække.
Hvis vi deler os, kan vi komme uden om dem.
- De vil følge efter os. - De har ikke fanget os endnu.
- Jeg kan ikke løbe eller klatre. - Det skal du.
Jeg kan ikke løbe.
Det bliver vi måske ikke nødt til.
- Det er dit liv. - Nej, det er også dit liv.
- Og jeg er ikke morder. - Vi kan kæmpe, ikke?
Du skal gøre en stor ting for mig.
- Nej. - Det skal du.
Jeg gør det ikke.
Du skal hjælpe mig på min rejse til Hawaiki.
Vores folks sidste hvilested.
Du må ikke lade dem hænge mig. Jeg vil ikke dø som mine fædre.
Uden mana. Uden værdighed.
Jeg regner med dig.
Saunders, Bryce, til højre.
Kom med mig, sergent.
Pokkers.
Van Diemen?
Endnu et trofæ til Hans Majestæts retfærdighed.
Han var modig. Han fortjener respekt.
- Det var ikke økonomisk fornuftigt. - Jeg har lagt lidt til side.
- Jeg vil hellere have hans hoved. - Du får en pris på dit eget hoved.
Vi skal have liget med. Sæt i det mindste dine mænd til at begrave ham.
- Vi kan ikke efterlade ham her. - Vi har brugt nok tid på det her.
- Tror du, Brigitte vil synes om det? - Uden tvivl.
Jeg har bestilt linnedet. Det vil være her, inden Deres kone ankommer.
Han er i live. Sergent Leybourne!
Jeg vil have en mand i hver havn på udkig efter en maori uden pegefinger.
Nu. Jeg vil have ham anholdt og ført hertil i live.
- Van Diemen. - Hr. major.
- Jeg hører, De forlader os. - Dette land interesserer mig ikke.
Australien.
Der er et sted, de kalder van Diemens land der.
- Det lyder godt. - Rejser De uden Deres dusør?
25 sovereigns.
Det ville have været fire gange så meget.
Han er i live, ikke?
Det var ligesom i gamle dage. Han skreg ikke, da De skar fingeren af.
De har nok Deres grunde. Jeg vil nok aldrig helt komme til at forstå dem.
Det er en stor sum penge. Men hvorfor så gavmild?
De var der, ikke?
Gav De ordren?
Gav De ordre til at brænde min gård ned?
Nej, det gjorde jeg ikke.
Sig mig en ting.
Var der nogen i huset, da De så det brænde til aske?
Nej, det kan jeg forsikre Dem om.
Vi er klar. Kaptajnen vil gerne lette anker.
Ja.
Hr. major.
Van Diemen.
Jeg har sendt bud til alle havne og alle hvalfangerstationer.
Har du set sådan en her før?
De har højst købt ham et par uger. Måske et par dage.
Jeg håber sandelig, det var det værd.
Ved De, hvad nogle få dage i live betyder for en dødsdømt mand?
Lige der.
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2013